Закъсня, макар че ти беше този, който ни извика.
Получих заповеди.
Трябва отново да се опитаме да убием гуруто.
Разбрано.
Има и още нещо. За съдбата на пленената жена...
Трябва ли да се отървем от нея?
Този път не можем да си позволим да се издъним.
Аз ще отида.
Утре. 16:00 ч. на обичайното място.
Да, не прилича на себе си.
Чакай, Хеи.
Честно казано и аз получих заповеди.
Заповеди?
По-точно, аз и ти получихме нареждания.
Ако Хуанг не може да убие пленничката,
ще го направим ние.
Западната страна е чиста.
Ясно. Твоят сигнал е включването на алармата.
Ей!
Какво е това изражение? Да не би да са ти инжектирали серум на истината?
По-добре би било да не си забравила кой съм.
Вече забелязаха ли?
Къде е гуруто?
Кажи ни къде е тя!
Не е тук.
Двеста метра на север от тук по склона, има изоставено село.
тя е в една от онези къщи.
Трудно ще я пропуснете, след като е заобиколена от пазачи.
Аз съм.
Уморена е. Давай накратко.
Зная. Дойдох да се уверя, че тя ще осигури повече кукли.
Хайде. Ще бъдем като примамки докато Хеи стигне до гуруто.
От тук.
Това си ти.
Ако се оттеглиш без да казваш нищо, няма да те преследвам.
Ако си дошъл да убиеш Арма, няма да мога да си затворя очите.
Доста силни са за религиознa секта.
За съжаление, не ми е позволено да те убия без разрешението на Амбър.
Тя иска да те вербува в нашите редици.
Каква чест.
Защо не ме придружиш, без да правиш сцени?
Отказвам.
Влез. Зная, че си отвън.
Това не е капан. Влез.
Няма ли да тръгнеш след него?
Забрави го.
Той не преследва ли гуруто?
Транспортирането на куклите е нашата основна задача.
Ще намеря друг начин, за да осигуря останалите.
Да не би преговорите с гуруто да са се провалили?
Провалили? Тя е безполезна.
Вече не ни е от полза.
Още две... каква неприятна отплата.
Холестерола ми се покачва.
Ти си ужасяваща жена.
Преди малко от теб ме побиха тръпки.
Това ми напомни за онази нощ.
Ти се сближи с мен, както бе планирала,
за да достигнеш информацията открита от мен и Исозаки.
Какво ще правиш?
Какво имаш в предвид?
Нима искаш тази връзка да продължава да се продължава?
Нямам нищо против.
Все пак нямам роднини, които да ме притесняват заради това.
Какво искаш да кажеш? Да не мислиш да укрепиш връзката ни.
И-идиотка.
И аз така мислех. Ти не си от типа хора, които биха направили нещо подобно.
Не става въпрос за това какъв човек съм аз.
Да бе, разбрах. Притеснява те конфликта на интереси.
Въобще не е така!
Виж сега... аз не съм красавец или нещо подобно,
рядко се задържам вкъщи, когато съм по следите на заподозрян.
Всичко е наред.
Ако ти е добре с мен, Кьопи,
аз... ще бъда наистина щастлива.
Глупачка.
Добре ли си?
За първи път те виждам пиян, Кьопи.
Не, не съм пиян.
Ей! Внимавай!
Винаги внимавам. Хайде, сядай.
Изглежда нямам избор.
Ощастливих ли те достатъчно, за да се напиеш?
Идиотка. Не ти казвам това, защото съм пиян,
макар че съм.
Кое?
Ей, остани с мен.
Не ме предавай.
Кьопи.
Искам да те питам нещо.
Чудех се защо ме попита за снимката, която аз и Исозаки видяхме.
не си спомням какво се случи после,
но изглежда съм ти казал всичко.
Ти се изплъзна от погледа ми няколко дни след този инцидент.
Защо уби Исозаки?
Правителството изтри паметта на жена му.
Всичките й спомени за него изчезнаха.
Разбираш ли? Исозаки бе заличен два пъти.
Първо от лицето на Земята, а след това и от спомените на жената, която обичаше.
Всичко е по твоя вина.
Мъжът наречен Исозаки скри истинската си самоличност от теб.
Какво?
Групата от нелегални "извънземни", която преследвахте,
бе съставена от членовете основали сектата.
Исозаки беше тайно свързан с тях.
Какво?
Снимката, която намери онзи ден.
беше истинският образ на Арма.
Влез.
Ти си контрактора от онази вечер.
Исозаки бе решен да унищожи доказателството.
Той се преструваше, че ще докладва за снимката на висшестоящите, но в действителност я скри.
Това е нелепо!
Тогава не се знаеше кой е шпионинът на сектата - ти или Исозаки.
Поради това...
И затова ли се сближи с мен?
Това ли е истинският ти облик?
Кой знае?
Честно казано и аз не знам.
Моята отплата е стареенето.
Стареене?
Всеки път когато използвам способността си за трансформация, аз остарявам.
Изглежда, че моето време изтече.
Отваряй си очите.
Ще чакаме един час, докато Хеи се върне.
Ами ако не се върне?
Ще се върна в убежището на сектата,
след като те убия.
Има още едно нещо, за което трябва да те попитам.
Защо моите спомени не бяха изтрити?
Това е защото...
Какво има?
Помощ... Помогни ми!
Какво не е наред? Ей, Шиоко!
Шиоко!
Н-не!
Защо позволяваш на Синдиката да те използва?
Предполагам, че не биха те оставили на мира, нали?
Ако искаш можеш да го наричаш и карма на контрактора.
Пренебрегваш социалните и моралните норми,
не се разкайваш, че използваш способностите си,
които ти позволяват да убиваш.
Това е образа на машина предназначена да убива,
който е достатъчен стереотип за хората.
Звучиш сякаш, контракторите не са хора.
Това е което те искат да си мислиш.
С цел да освободя контракторите от тази карма, аз избрах за основа религията.
В началото, беше повече като средство за прикритие.
Но все още вярвам, че постъпих правилно.
Знаеш ли каква е разликата между контракторите и хората?
Контракторите нямат душа.
Дали това е истина?
Контракторите нямат чувство за вина.
Независимо дали са извършени от контрактори или хора,
престъпленията никога няма да престанат.
Има значителна разлика между тези , които имат способности и тези, които нямат.
Приеми го като бонус.
Дори и да нямаш специални способност, ти имаш силата да отнемеш живота на друг с нож или с пистолет.
Най-значимата разлика между хората и контракторите е тяхната душевна природа.
С други думи, тяхната рационална преценка.
В човешкото общество, идеи като състрадание и консенсус са допълнение
към преследването на печалбата, движещата сила към успеха.
Контракторите може да са deus ex machina в надпреварата за печалба.
Контракторите не могат да мечтаят.
Виждала съм го.
Идеалното взаимоотношение между хора и контрактори.
И отново, използвах силите си в миналото, за да убивам хора.
Преди това да се случи, премислях използването им, заради моята ужасна отплата.
Но, точно тогава, реших да ги използвам
както сега.
Многократното използване на силите ми доведе до многократно проявяване на отплатата ми.
Мислех, че ще мога да изкупя действията си.
Не е ли странно за контрактор да споменава нещо подобно като изкупуване на вина?
Изглежда, че дойде момента за моята последна отплата.
Най-накрая ще бъда освободена от тази карма.
Не е ли иронично това?
Възвръщам човешката си съвест за малко.
Затова аз осъзнавам какво правя...и колко ужасяващо е то.
Сякаш това е като мое наказание.
Шиоко...
Страх ме е.
Няма да ме заблудиш! Писна ми от тези сцени.
Но...
Част от мен е облекчена,
тъй като обикновено нямам чувство за страх.
Контракторите имат спомени,
но не е точно същото.
Това са моите спомени, но ги чувствам далечни по някакъв начин.
Онази нощ обаче беше различна.
Онази нощ, когато ми каза че искаш да си с мен,
моите спомени...
цвъртенето на насекомите, шума от течащата река,
сухия, хладен вятър от онази нощ,
блещукащите звезди.
Забравих да играя ролята си в този момент.
Бях просто щастлива.
Това е щастлив, но същевременно и мъчителен спомен,
но е единствения, който имам за теб.
Страх ме бе, че спомените от времето ни прекарано заедно ще изчезнат и от теб.
Заличаването на спомените не е много по-различно от това да те убият.
Не исках да стане така.
Значи беше ти, Шококо,
тази която уреди запазването на спомените ми.
Хайде. Не си ли готов?
Изглежда познаваш тази жена.
Не ти влиза в работата!
Тя ли е причината за твоята грешка?
Казах ти, това не те засяга!
В този случай...
Не ме пришпорвай.
Каква грозна сцена.
Застреляй и двама ни с това.
Какво?
Млъкни!
В края на краищата ти имаш и чувствителна страна.
Не искам да чувам това от контрактор.
Осъзнаваш ли какво казваш, Хуанг?
Тя също е контрактор.
И аз имам слабо място.
Побързай!
Хеи, какво правиш? Не ми казвай, че ще го оставиш да си отиде!
Ти не си с всичкия си!
Това не е ситуацията с куклата, както последният път.
Убий или ще бъдеш убит!
Мао.
Какво сме ние, играчки на Синдиката?
Не си и помисляй да правиш нещо глупаво!
Той не е като нас.
Не става въпрос за контрактори или хора.
Колко пъти сме били спасявани от него?
Хуанг, говори със Синдиката!
Вече няма опасност от изтичане на информация, след като тя е свободна.
Няма нужда от убийство...
Това не е убийство.
Това е наказание.
Какво?
Първият път оплескахме нещата.
Синдикатът знае за връзката ми с Шиоко.
Издадоха заповедта, знаейки това.
В такъв случай, бягай.
Какво?
Вземи я със себе си.
Н-Не се бъзикай с мен!
Няма начин да избягам!
Синдикатът ще тръгне и след вас!
Това не те засяга.
Аз-аз не зная нищо за това. Не съм чул и дума, разбрахте ли?
Няма начин ние да избягаме.
Аз съм просто контрактор.
Ако си възвърна емоциите си на контрактор...
Това е много зле. Имам дълга история от работата с контрактори.
Понякога е трудно да откриеш разлика между тях и мен.
Нека избягаме заедно.
Хеи е там вътре.
Изчакай ме докато приготовленията са готови.
Какво има?
Нищо.
Просто странно чувство.
Предполага се, че сега съм със съзнание на контрактор,
но се чувствам толкова...щастлива.
Възможно ли е?
Контракторите не са ли също така и хора?
Прав си. Възможно е.
Това е всичко, което искам да знам.
До 30 минути ще дойде лодка в другия край на кея.
Да тръгваме.
Кьопи.
Не го направих аз. Тя скочи пред камиона!
Шиоко!
Ей, ела на себе си!
Кьо...
Шиоко...
Тя знаеше, че Синдикатът вече е взел мерки.
Това не е вярно, нали, Хеи?
Контракторите не мислят за самоубийство, нали?
Ей, Шиоко.
Не ме предавай.
Kуно?
Какво ви става? Бяхте се отнесъл.
Аз просто сънувах.
Да не сте пиян?
Щеше ми се да бях, ако беше възможно.
Конспирацията прониква надълбоко.
Черен дракон копнее да се събуди.
В предположенията няма отговори, които могат да бъдат намерени,
пътят към терминала е обвит в тъмнина.
Връзките, които се пресичат са неочаквано заплетени.
Съдбата е нарушена и се пролива кръв.
Куклата е контролирана, без неговото знание
и мъжът изчезва.